Христо Смирненски
Човекът, който плюва

chitanka.info

Човекът, който плюва[0]

Голтак последен бе преди,

а днес е крезовски богат[1];

навред в престолния ни град

успява той да се вреди.

И всичко му върви наред

из българския честен край:

и всеки спекулантин знай

кантората му за рушвет.

Забързан, важен, изпотен —

на всяка крачка все и той;

шест педи точно е на бой,

а шест пъти печели в ден.

Скимти и плюва, и търчи.

У всеки важен кабинет

минутно и добре приет,

той сяда и върти очи.

И плюва. Плюва всеки миг!

Разпален и невъзмутим,

изпуска той кълба от дим

и плюва пак с спокоен лик.

Загледаш го как плюва вред,

престъпник, а пък е на чест,

но мислиш, с пълно право днес

той би заплювал целий свет.

Той знае себе си, затуй

и плюва яростно весден:

ах, той е просто възмутен,

че няма кой да го заплюй!

[0] Публикация: Червен смях. Седмично илюстровано литературно-хумористично списание. София, г. II, бр. 16 от 21 април 1921 г., с подпис: Яким Егейски.

Стихотворението е написано за Атанас Николов — Телефончето, сътрудник на жълтия печат, известен с широките си връзки и ходатайства, заради което е получил и прякора „Телефонче“. ↑

[1] крезовски богат — по името на Крез (560-547 пр.н.е.) — последният лидийски цар, смятан за най-богатия човек на своето време. ↑

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.